Resync: Xenzai[NEF]
-I foregående episode.: -Vil du kvitte deg med oss alle?
-Jeg vil ha deg på min side. -Glem det. Jeg skal bekjempe deg.
-Hva gjør du? -Jeg er lei for det, Mohinder.
Jeg ville advare deg. Angela og Nathan skal sende noen for å ta deg.
Din skjebne er å gjøre store dåder.
-Hallo! Hva gjør du..? Nei, la være! -Hiro, hva foregår? Hiro!
-Hvem er jeg? -Du ble gitt meg. Av broren min.
Lever han fortsatt?
Mr Gray?
Hvem er du? Du og jeg må nok ta oss en prat.
Si meg hvor faren min er.
Jeg har gitt deg et frikort. Få meg ikke til å forandre mening.
Vi skal gjøre en uforutsett landing.
Claire?
Dead Mother 31 styrter!
Posisjon 2-4-5 ved 9-8,-
-nær Walnut Bridge støttetårn! Vi mister trykk! Mayday!
43 TIMER SENERE
NATHAN PETRELLI BYGNING 26, WASHINGTON, D.C.
Vekket jeg deg?
Nei, ikke ennå.
Det er ille. Claire kom seg om bord, og det brøt ut fullt kaos.
Noah og piloten klarte å nødlande,-
-men flyet revnet.
Noen av fangene rømte.
Stans!
-Vent! -Stille.
Hvordan kom du hit? Fikk du tilbake kreftene?
Nei, jeg er kraftløs. Heltens vei er aldri lett.
-Vi må vekk herfra! -Ja, redd de andre!
-Hvor er de? -Jeg så dem løpe!
-Det er vår plikt å redde dem! -Fatter du ikke? Krefter er ikke nok!
Hva skal vi gjøre, da?
Solen står snart opp. Der er det trær og dekning.
Matt!
Hvor skal du?
-Vanvittig. Faren min, broren din... -Og enda fler. Vi må gjemme oss.
Den går ikke. Dere må bli med meg!
Slipp meg! Dette er vanvidd!
Hvordan kan du være med på dette?
-Det er mer komplisert enn du vet. -Skal du skyte meg? Foran din datter?
Pappa, hva gjør du?
Løp, Peter.
Du slipper aldri unna med dette. Folk vil stille spørsmål om krasjet.
Du tar feil. Ingen får vite noe.
Hva har du gjort?
Jeg dro dit så fort som mulig. Det var et mareritt. Totalt kaos.
Det var ikke bare krasjet. Danko gikk øyeblikkelig i strupen på meg.
-Hvorfor beordret du et luftangrep? -Rutine. Jeg trenger ikke tillatelse.
-Det er min operasjon. -Nei. Sivile er i fare.
-Nå anses fangene som terrorister. -Du mener måltavler?
-Skyt for å drepe, altså? -De er farlige.
De skal interneres. Vi er ikke mordere.
Man fanger ikke en hund med rabies. Man avliver den.
-Når ble stridsreglene endret? -Dette er ingen taktisk øvelse.
Datteren din gjorde en enkel forflytning til en sikkerhetskrise.
-Jeg takler Claire. -Gjør det, så gjør jeg min jobb.
Peter!
-Tracy, kom. Vi må... -Jeg klarer ikke dette.
Jeg er ikke en ting. Livet mitt begynte å bli normalt.
Slutt! Stopper du her blir du fanget. Kom nå.
-Hvorfor gjør Nathan dette? -Vet ikke, men jeg skal stanse ham.
-Det er et mareritt. -Stanser du, vinner han.
Blir du med meg, kan du slåss.
Kom nå.
Kanskje de kan hjelpe oss.
-Hva gjør han? Vi er ikke tyver. -Transen leder ham. La ham være.
Hva skal vi gjøre?
Kom.
Fokuser, Parkman.
Ta på deg disse. Vi ikke skille oss ut.
Jeg noterer adressen og sender penger senere.
BONDETAMPER ER BEDRE ELSKERE
Jeg trenger en billett til Russellville i Arkansas.
"Har aldri hørt om det"? Arkansas!
Clinton... Hallo?
-Nemesis? -Ja.
-Hvordan fant du meg? -Hiro fortalte om gjemmestedet.
Du deler hemmeligheter med alle?
-Er noe galt? -Matt kom ikke hjem i natt.
Han ringte ikke. Han ringer alltid.
Jeg har ingen andre jeg kan spørre.
Hiro ble kidnappet. Kanskje Matt også ble det.
-Jeg må finne ham. -Han er i Arkansas.
-Hvordan vet du det? -Hiro og jeg har GPS-sendere.
Han er ved Russellville. Jeg ville fly dit.
Hvorfor fly, når man kan løpe?
-Hvordan mistet du evnen din? -Det er komplisert.
Og uheldig. Den hadde kommet til nytte i dag.
Det var ikke min feil. Ando har en evne. Han er ingen helt.
Da burde han holde seg unna. Du også.
-Burde jeg stikke? -Meld deg til politiet.
-Jeg må hjelpe vennene mine. -Ikke nå lenger.
-Uten krefter får du kanskje gå fri. -Gi opp? Aldri. Jeg er en kriger.
Det er ikke din strid lenger. Redd deg selv, mens du kan.
-Hei. -Når lærte du deg å tegne?
-Det bare skjedde. -Vet du hva de betyr?
-Det der er Daphne ved ulykkesstedet. -Hun var ikke med på flyet engang.
-Er det lndia? -Dette er vilt. Jeg vil ikke ha det.
-Matt, vi må stikke. -Nei, jeg...
Er visjonene sanne, er Daphne i fare. Jeg må tilbake.
-Det er galskap! De dreper deg! -Jeg lar henne ikke være igjen.
Dyreutstopping. Jeg likte aldri den gamlingen.
Nettopp. Se nøye. Det er fremtiden din hvis du alltid slåss på skolen.
-Håper du lærte noe på cella i natt. -Ja, maten er god.
Ikke utfordre skjebnen, Luke. Ikke etter i går.
Hvorfor slo du den ungen?
Hva skal det bety? Hva feiler det deg?
Trekker du på skuldrene av alt?
Han kalte deg hore.
Gå inn.
Myndighetene vil ikke bekrefte at flyet styrtet i Arkansas.
Hvordan kunne jeg glemme TV-en på?
Ring politiet.
Du er enten Mary Campbell eller "nåværende beboer".
-Vi har ventet på deg. -Hvem er du? Hva gjør du her?
Spesialagent Simmons sier "Hei".
De trente ham godt. Han rykket knapt nok til da de kuttet av to fingere.
Men jeg trenger informasjon fra ham. Du skal hjelpe meg å få den.
Gale tosk. Skal du torturere meg foran dem?
Nei.
Jeg skal torturere dem foran deg.
-Arkansas. Takk for at du gjør dette. -Takk meg ikke enda.
Soldater. Er det der heiajenta?
Hiro...
-Du dreper visstnok Hiro i fremtiden? -Ja.
Da kan han ikke være død.
-Så Matt er kanskje også uskadd. -Vi må være forsiktige når vi leter.
-Derfor blir du her. -Jepp.
Hva? Vent!
Så Hiro lever fordi jeg dreper ham. Ja! Han lever.
Oppfattet. Jeg tar bakveien nå. Vent, jeg ser en mann på bakken.
Mann på bakken.
-Takk. Hva gjør du? -Jeg skal finne Nathan.
Forkledd som vakt?
-Samme hvor mange krefter du har... -Én.
Jeg kan bare holde på en av gangen. Får jeg en ny, mister jeg den gamle.
-Nathan er kanskje ikke her engang. -Jo da. Han er nok temmelig svett.
Og prøver sikkert å skjule det. Han er ille ute hvis alt skjærer seg.
-De dreper deg. -Har du en bedre idé?
Kanskje. Jag kjenner også Nathan. Jeg vet hvordan han tenker.
-Fordi du lå med ham. -Og jeg tenker på samme måte.
-Hva gjør du her? -Jobben min.
Si meg hvordan du kom med på flyet.
Bøllene dine fanget meg. Jeg lar ikke vennene mine i stikken,-
-og hjelper ikke syke svin.
Du aner ikke hvor stort dette er, eller hva som kan skje deg.
Slutt. Jeg nekter å være unnskyldningen din.
Du kjenner dem. Peter, Matt, Hiro. Du lenker dem sammen som dyr.
Jeg har sørget for at du og familien vår er trygge,-
-men disse evnene må kontrolleres.
Jeg har en evne. Må jeg kontrolleres?
-Nei, du... -Jeg er en av dem.
-Det er han òg. -Skyssen er klar.
Du skal til Costa Verde.
Skal jeg danse meg til college, og late som om alt er finfint?
Noe i den retning.
Så jeg slippes fri, og alle jeg kjenner bare forsvinner.
Utenom den Flygende Senatoren, for han har jo alt under kontroll.
Dette er balansegang mellom landets sikkerhet og en alvorlig trussel.
Jeg vet ikke hvem du er lenger. Det samme gjelder deg.
Bli der en liten stund.
Vi pratet om dette. Jeg tar imot ordre og det som kreves,-
- men du må ha kustus på jegeren. -Jeg husker hva vi sa.
Ikke bekymre deg. Han er nyttig... til han ikke lenger er det.
-Hei. -Claire!
-Pokker heller! Hun må finnes. -Hold henne utenfor.
Det er din jobb. Nå har hun snart tøyd strikken for langt.
Beskytt henne. Hva gjør jegeren om han visste at du var en av dem?
Min feil?
At jeg forventet at folkene mine skulle gjøre jobben sin?
Ingen kunne ha forutsett det som skjedde.
-Du kan ikke gå ned dit. -Det er stedet på tegningen.
-Her ble hun skutt. -Matt.
-Hvordan kom du hit? -Med fartsdemonen.
-Vi ser etter deg og Hiro. -Hun var her.
Hei.
-Ando! -Hiro!
Noe førte dem sammen på ulykkesstedet.
Noen av dem trodde nok at de kunne stanse dette.
Vi må virkelig stikke.
Hun har rett. Jeg kan ikke bære alle samtidig.
Det går bra. Jeg skal finne den beste veien.
-Daphne! -Matt!
Dankos menn overreagerte.
De fikk de blod på tann under skytingen.
Da de plaffet løs på Claire, visste jeg de hadde sporet av.
Parkman fikk skytteren til å vende seg mot sine egne.
Det ble et blodbad.
Agent Simmons...
...virker utmattet.
Dere må virkelig være oppmerksomme.
Faren din sitter i buret, ditt syke svin.
Ja ha, enda en løgn. På tide å sette i gang.
Hvor skal jeg begynne?
Mamma.
Hvorfor gjør du dette? Hva har vi gjort deg?
Ingenting. Feil sted til feil tid. Jeg kunne vært en naturkatastrofe.
Du da, Luke? Noen tanker?
-Familien er visst ikke samstemt. -Din jævel. La ham være i fre...
Alenemor, vanskelig tenåring.
Etter den patetiske bidragssjekken å dømme, stakk pappa for lenge siden.
-Hva gjør du? -Det du selv ønsker å gjøre.
-Nei, slutt. -Du lyver.
Mary mister tålmodigheten. Skal ikke du beskytte henne?
-Slipp henne. -Sier du det fordi du bryr deg,-
-eller fordi mamma dro det korteste strået?
Hva vet du om meg?
Mamma sjefer, og pappa forlot deg. Det raseriet kjenner jeg.
lnnerst inne vil du se blodet hennes ut over hele stuegulvet.
Dra til helvete.
Har du sett... Verden er liten.
Du og jeg må prate.
Så mange bra menn er døde. Samme hvem faren din er, dette er din feil.
Min feil? Det var dere som begynte! Dere jaget oss!
Jeg leste mappen din. Jeg vet at du leger, slik som denne Sylar.
-Jeg er ikke det minste lik ham. -Ett skudd i bakhodet. Det er nok.
-Jeg sa du skulle la henne være. -Claire!
Få henne vekk herfra. Jeg kjører henne hjem.
Bennet!
Han hadde gjort det. Han hadde skutt.
Uten å blunke. Du slipper ikke unna.
De går etter meg, moren din, Lyle, bare de får tak i deg.
Hva skal vi gjøre?
Akkurat nå? Ingenting. Dra hjem.
-Lev det normale livet du ønsket deg. -Peter, da? Og de andre?
Jeg skal gjøre det jeg kan.
Kom nå.
Hvor mange må dø før du innser det?
-Jeg sa du skulle ligge lavt. -Du gir mange ordre i dag.
-Vil du snakke om noe? -Hvordan trodde du dette skulle gå?
Trodde du de skulle gi opp, og se på oss som frigjørere?
Jeg vet det vil gå deg vel dersom dette lykkes.
Men mislykkes det, er din politiske karriere over.
-Da må du dra hjem til mamma. -Vi er alle erstattelige.
Noen av oss mer enn de andre.
Unnskyld meg.
-Petrelli. -Nathan, det er meg.
Et øyeblikk.
Du bestemmer, enn så lenge.
Jeg rydder opp denne gangen, men om din kjærlighet for disse dyrene...
Ikke dyr. Mennesker. Si det. Jeg vil ikke si dette en gang til.
-Tracy... -Jobber du med mordere, nå?
Gi opp. Dere blir ikke skadet.
Løftene dine er ikke stort verd om dagen.
Dette er ikke forhandlinger. Du har ingenting jeg vil ha.
Jeg har Peter.
-Greit, jeg lytter. -Jeg vil ha mitt gamle liv.
Du får Peter, jeg var aldri med på dette.
Jeg går tilbake til drinker og lobbyister.
-Hvordan går vi frem? -Milestolpe 47.
Det ligger et fortidsminne ved veien. Tre timer. Kom alene.
Ikke noe lureri. Du kan stole på meg, Tracy.
Han er på vei.
Vis meg.
Noe smelter, vann koker. Litt som en mikrobølgeovn.
Veldig imponerende.
Du kan jo tenkte deg hva som skjer med pacemakere.
Jeg hørte deg ved døren.
Han du slo kalte ikke moren din hore. Du løy.
-Det gjør du ofte. -Hvorfor bryr du deg?
Du bor nær faren min. Det kan ikke være tilfeldig.
Du tar feil. Jeg har ingen. Det er sant.
Jeg har ingen venner. Jeg nasker ting jeg ikke trenger, og langer ritalin.
-Slutt, Luke. -Nei, bare rolig.
Han lyver, i det minste om stoffet.
-Hun hater meg. -Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg trenger ikke evner for å vite at du lyver.
Hun kan se det i deg. Det du kan gjøre.
-Hun vet ikke om den. -Jeg mener ikke kraften.
Jeg mener deg. Det som skremmer dem er det som fins der inne. Viljen.
Jeg elsker sønnen min. Jeg vil han skal være lykkelig.
Men det er han ikke.
Du lyver, for du vil være en annen. Derfor slåss du.
Han kunne vært død. Han lever på grunn av godheten din.
Fortell om kraften din, og om mannen som bodde der borte.
Vent!
-Slutt! -Nei, slutt! Slutt, Luke!
Slutt, Luke!
Du drepte ham!
-Han ville... -Han ville redde oss!
Hva er du?
La meg bli med.
-Hørte du meg? Svar, da. -Du drepte mitt eneste spor.
Han skulle skyte. Jeg kunne latt det skje.
Jeg lot deg leve. Det er temmelig spesielt for meg.
-Jeg kan fortelle mer om faren din. -Trengs ikke.
Jeg kan ikke bli her! Du er den eneste som forstår.
Jeg vet hvor han er.
Du lyver ikke. Du tror du kan finne ham.
Og jeg vet hvorfor du leter etter ham.
Fortell.
Fordi du er som jeg.
Du prøver å finne mening i allting. Faren din kan være eneste svar.
La meg bli med, så viser jeg vei.
Har moren din bil?
Ikke nå lenger.
-Tenk om noe går skeis. -Da er jeg her. Bruk kreftene dine.
-Kanskje han dør. -Uskadeliggjør ham.
Da vi kjøpslå med regjeringen.
Han er verken min bror eller din kjæreste lenger. Forstår du?
-Ja. -Gå.
-Tracy. -Nathan.
Jeg kom alene, slik du ba meg om.
-Hvor er Peter? -Jeg har ham.
Jeg sa du tilbød oss amnesti. Han kommer når han føler seg trygg.
Det er som jeg sa: Gi meg Peter, og du får livet tilbake.
Du får vennene dine tilbake, og kan smiske med guvernøren igjen.
Du skal vite at jeg mistenkte en felle.
Jeg kom likevel. Tilbudet står. Gi meg Peter, så er du fri.
Mener du alvor?
Jeg er ingen djevel, som du tror. Deg kan jeg stole på. Vi tenker likt.
Peter er...uberegnelig.
Han tror han skal redde verden,-
-men han vil få dere alle drept.
Alle sammen.
Hva sier du til henne, Nathan? Sier du at jeg er ustabil? Gal?
At du skal bure meg inn, rette opp alt, og avbryte jakten?
Jeg har Peter. Ta jenta.
-Du sa du var alene. -Jeg vet det.
-Hvor mange ganger må dette skje? -Til det blir avgjort.
-Skyt. -Ikke klart skudd.
-Få dem bort! -Det er over. Gi opp.
-Skyt! -Da er dette begynnelsen.
Ta henne!
Ikke gjør dette, Nathan! Ikke rør meg! Nei!
Nathan! Se på meg! Ikke gjør dette!
-Hva pokker var det? -Det var ikke et klart skudd.
Jeg så det.
-Du hadde Peter i sikte. -Ja.
Takk.
Du kjenner meg. Du vet jeg ville unngå dette.
Jeg ville beskytte dem fra seg selv.
Peter og alle er frie. Folk har dødd på begge sider. Neste trekk er deres.
Takk. Jeg sender penger for bensinen.
Kast mobilene. Kan vi finne hverandre, kan de også det.
-Vi har et kvarter på oss. -Du må se disse.
Matt tegnet dem rett etter krasjet.
Han har lsaacs gave. Dette er Divya Velukkai i New Delhi.
lndia?
Krigeren trenger sverdet. Jeg må få igjen kreftene og beseire trusselen.
-Det er min skjebne å dra dit. -Er det?
-Vår er kanskje å få rettferdighet. -Jeg søker ikke det.
Det de gjør mot oss er bare tåpelig. Blind redsel.
-Hva er du ute etter? -De skal betale for Daphne.
Det er verken vår eller din stil.
Våre gamle liv er slutt. Dem får vi aldri tilbake igjen.
-Hva skal vi gjøre, da? -Flytte kampen til dem.
Det blir ikke lett. Kontoene er sperret.
Hjemmene overvåkes. Telefoner kan avlyttes. Vi må forsvare oss.
Vi må gjøre det vi må for å overleve, selv det utenkelige.
Glem ikke at de leter etter oss. Vi må være beredt når de kommer.
Du har vært stille siden du kom tilbake.
Jeg er bare sliten.
-Det var en tøff reise. -Jeg tror deg.
To dager med collegebesøk. Alle disse studentforeningene.
Faren din sa du ville bli en dag til.
Har du fattet noen beslutning?
Jeg...
Jeg tenkte på å holde meg i nærheten av hjemmet en stund, og jobbe deltid.
Herregud. Det ville gledet meg.
Jeg har savnet deg. Huset ville blitt tomt uten deg.
DET ER HÅP. DU KAN SLÅ TILBAKE. -REBELL
Hvem er dette?
EN VENN. SOM HATER DEM LIKE MYE SOM DEG.
Jeg er redd.
JEG ÒG. KAN IKKE GI OPP. VÆR BEREDT.
Claire er i sikkerhet. Før eller senere finner Peter deg.
Kan jeg stole på at du gjør det rette da?
Det var ikke derfor du ringte. Jeg hører det på stemmen din.
Du innser at dette kan slutte stygt, og vil beroliges,-
-eller kanskje til og med tilgis?
Men det får du ikke. Du skjøv meg til side-
-og gikk til presidenten, i den tro at laget ditt kunne fikse det.
Jeg foreslår at du holder deg til det.
De er klare, sir.
-Tracy... -Nathan!
-Herregud. La meg slippe dette. -Det går ikke.
-Hvorfor? -Det er for sent.
-Hvorfor gjør du dette? -Disse kreftene leder til kaos.
Gode mennesker mister kontrollen. Og det får katastrofale følger.
Din jævel.
Kanskje du sier det til deg selv for å få sove om natten,-
-men dette handler om deg og dine ambisjoner.
Det er alt du er, Nathan. Det er alt du noen gang har vært.
Prøv å ikke kjempe imot. Det blir lettere da.
Du er en av oss! Du er en av oss, Nathan!
-Hold hodet hennes. -Du er en av oss, Nathan!
Resync: Xenzai[NEF]
Fortsettelse følger...
Tekst: Nicolai Herzog www.broadcasttext.com